Приятели, роднини, събрали сме се да отпразнуваме
щастливият съюз между Рос и Емили.
Сега Рос, повтаряйте след мен.
"Аз, Рос".
Аз, Рос.
"Взимам теб, Емили".
Взимам теб, Рейчъл.
Да продължавам ли?
Той каза "Рейчъл", нали?
Трябва ли да се кача горе?
Да. Да. Продължете.
По-добре да започнем отново.
Повтаряйте след мен.
"Аз, Рос".
Аз, Рос.
"Взимам теб, Емили".
Взимам теб, Емили.
Все едно има някоя друга.
"За моя законна съпруга, в щастие и тъга
докато смъртта ни раздели".
За моя законна съпруга, в щастие и тъга
докато смъртта ни раздели.
Наистина. Емили.
У вас ли са пръстените?
Поставете този пръстен на ръката на Рос
като символ на вашия вечен съюз.
Рос, поставете този пръстен
на ръката на Емили като символ
на любовта, която ще ви обгражда завинаги.
С удоволствие.
Вие се заклехте пред Бога
и аз с голямо удоволствие ви обявявам за съпруг и съпруга.
Можете да целунете булката.
Това е по-лошо от сватбата с лесбийката.
Само се усмихвай.
Не беше зле.
Можеше да е по-лошо. Можеше да я застреля.
Беше много смешно, нали?
Епизодът след като Рос каза "Рейчъл"
Ти развали всичко! Това е кошмар!
Приятелите и роднините ми са отвън! Как ще се покажа пред тях?
Дори да стане нещо с тях
ние ще ядем торта, нали?
Няма проблеми. Ще те чакам отвън.
Тя си оправя грима.
Мразя те!
И аз те обичам!
Лош момент да кажеш неподходящото име, а?
Вярно. Благодаря ти, татко.
Хората трябва да танцуват.
Това е парти! Хайде!
Джои! Танцувай!
Да, обзавеждане "Уолтъм".
Аз съм личният лекар на Рос Гелър, д-р Филанджи.
Кой?
Рос е забравил да си вземе лекарството за мозъка.
Без него Рос не може
да различава женски имена.
Той не носи вина за това.
Господи! Фиби.
Не, не е Фиби. Д-р Филанджи.
О, не! И вие сте болна!
Надявам се да не ме разбереш погрешно
но имахме планове да се видим тази вечер.
Тревожа се как ще се отрази на приятелството ни.
Знам.
-Как можахме да направим това? -Седем пъти!
Виж сега. Ние сме в чужбина.
В чужда, романтична страна.
Аз обвинявам Лондон.
Лош Лондон!
Затова
докато сме в Лондон можем да продължим, нали?
Нямаме избор.
Но като се приберем няма да го правим.
Само тук.
Знаеш ли, видях, че долу има винарска изба.
Ще се видим там след две минути.
Моника, искам да те питам нещо.
Сега?
Рос каза моето име. Не мога да се преструвам, че не съм го чула.
Не знам.
Какво да правя?
Постъпи правилно.
Вдявай по-бързо! Загрей реотана! Мисли с главата си!
Ще говоря с Рос за това какво мисли той.
Чакай! Рейчъл, недей.
Той е женен.
Женен.
Ако не разбираш това, не мога да ти помогна.
Добре. Права си.
Права си. Не можеш да ми помогнеш.
Джак, наша ли е вината? Лоши родители ли сме?
Кой сервира пържола като няма къде да се седне?
Как да го ям това?
Какво става?
Трябваше да се видим.
-Остави. Не става. -Защо?
Следващата обиколка на винената изба
започва след две минути.
Джои, какво правиш?
Ти обеща да не ядеш месо, докато Фиби не роди.
В друга държава сме, това не се брои.
-Вярно. -Прав е.
Съжалявам, че нещата не вървят.
Всичко ще се оправи, нали?
О, да! Тя ще го преодолее.
Каза името ми.
Каза го, само защото ме видя там.
Ако беше видял палячо от цирка, щеше да кажеш :
"Взимам теб, палячо".
Нищо не значеше. Това е грешка.
Не значеше нищо. Нали?
О,не ! Разбира се, че "нищо" не значеше.
Разбирам защо Емили си е помислила нещо
защото казах името ти.
Но това нищо не значи. Нищо!
Оркестърът е готов за първия ти танц с Емили.
Оркестърът е готов!
Трябва да правим каквото ни кажат. Не ме е грижа за глупавия оркестър!
Наплю ме бе, човек!
Извинявай.
Емили много се забави вътре.
Когато аз се заключих на моята сватба
се опитвах да извадя прозореца от рамката.
За да избягам. Разбирате ли?
Влизам!
Вижте това. Същото нещо.
Ако по средата започна да викам "Уха", не ми обръщай внимание.
-Господи! Рейчъл! -Здравей, Рейчъл.
Рос каза името ми.
Разбрахте ли? Моето име!
Рос каза моето име там.
Това значи, че още ме обича!
Не ми вярвайте. Знам, че съм права.
Не искате ли да пийнем нещо?
Да, искаме.
Но първо трябва да се преоблечем.
Да, искам да се преоблека.
-Върви да запазиш маса. -Идваме след пет минути.
Петнайсет минути.
Фибс! Фиби е!
-Здравей. -О, чудесно.
Какво стана?
Ами Рос каза името ми.
Но не мисля, че това значи нещо.
Да погледнем обективно на нещата.
Девети клас, нали?
Манията му започва тогава.
След това ме вижда по бански за първи път.
Манията му се засилва.
Защо не се преоблечем в моята стая?
Дрехите ми са...
Изглеждаш...
Нямам време за това.
Пусни ме! С момиче съм!
И аз съм с момиче!
Не, не си. Видях те да влизаш с Моника.
Ние си приказваме.
Кой от двама ни ще прави секс? Ти или аз?
Предполагам, че трябва да кажа ти.
-Ами ако гледаме филм? -Както и правим!
И сме си платили за него.
Казва се Моя Гигант.
Моя Гигант?
Обичам този филм!
Мислиш ли, че е редно?
Рос и Емили няма да го използват.
Толкова е красиво!
Не бива да го правим.
Това е младоженският апартамент.
Тази стая очаква секс.
Ще бъде разочарована, ако не види секс.
Другите младоженски апартаменти ще го помислят за мухльо.
Не! Не е тук!
-Не си я намерил? -Търсих навсякъде.
Не е възможно, щеше да я намериш.
Продължавай да търсиш!
Да! За около 30 минути?
Или за 45?
За 45 минути ще я намериш два пъти.
Знам, че тя се опитва да ме намери, но не може, защото съм в движение.
Отсега нататък ще стоя на едно място.
Тук.
-Става късно. -Трябва да вървим.
Не искате ли да останете тук за малко?
Трябва да тръгнем навреме, за да хванем самолета.
Да, той е много голям.
Добре.
Но ще останем тук с теб.
Благодаря ви!
Наистина го оценявам, но не ме галете по задника.
Трябва да тръгнем до час.
Знам. Гледам вратите.
Изглеждат звукоизолирани, не мислиш ли?
Не бива да го правим. Това е лудост.
Първо, той може да се събуди, и второ
нека го направим.
Не е.
-Не е с нас. -Дойдохме за нещата й.
Къде е тя?
Крие се. Унижена е. Не иска да те вижда повече.
Жалко, че не се получи между теб и Емили, маймунчо.
Но мисля, че си само за папкане!
Извинявай, не виждаш ли, че съм тук?
О, да.
Там си.
Побързай! Вземи си нещо! Отвън има цяла количка.
Сбогом, Гелър.
Чакайте.
Дъщеря ви и аз трябва да тръгнем довечера на меден месец.
Кажете й, че ще бъда на летището, и че се надявам тя да е там.
Казах името на Рейчъл, но това нищо не значи.
Тя ми е приятел.
Кажете на Емили, че я обичам
и че не искам да прекарам живота си с друг, освен с нея.
Обещайте ми, че ще й го кажете.
Добре, ще й го кажа.
Хайде, плашило такова!
Обади ми се.
Прекара живота си в банята. Защо и ти не излезе през прозореца?
Може би беше по-добре, че не го направихме пак.
Да, това ще остане една специална нощ.
Все още летим над международни води.
Аз отивам в тоалетната. Ще се видим ли там?
Може ли да те попитам нещо?
Фелисити и аз гледахме Моя Гигант. Помислих си
че никога няма да стана по-добър актьор от този гигант.
Пропилявам ли си живота с актьорството?
Гигантът е с пет години по-млад от мен.
Мислиш ли, че ще го настигна?
-Благодаря. -Няма защо.
А какво ще кажеш за височината му?
Сега няма начин да стана толкова висок.
Науката може да измисли нещо в бъдеще
но какво ще стане, ако умра един среден на ръст човек?
Ти си в тоалетната от половин час.
Знам!
От говеждото е, а?
Ял си месо!
Ти си правила секс!
Не, не сме.
Знам, че не си. Говоря за Моника.
Не съм правила секс.
Тази брменност ми обърква сетивата.
-Ще кажа "здрасти" на птиците. -Аз също!
Ти пък защо? Нали си ги хранила.
Да бе. Отивам си вкъщи.
Със сигурност сме сами.
Добре, че измислихме правилото "В Ню Йорк не може".
Тъй като сме на темата
исках да ти кажа
че отначало не ми беше много весело в Лондон
с женитбата на брат ми и онзи, който ме помисли за майка на Рос.
Исках просто...
Тази нощ означаваше много за мен. Исках да ти благодаря.
Тази нощ означаваше много и за мен.
И не защото бях на лошо място или нещо такова.
А защото ти наистина си готино пиче.
Така добре ли е?
Добре е.
И съм хубавичък?
Хубавичък си!
Благодаря.
Добре, трябва да разопаковам.
Все още съм по Лондонско време. Това брои ли се?
-Брои се! -Добре!
Какво правиш тук?
Чакам от часове да се освободи място за полет до вкъщи.
Някаква следа от Емили?
Не още.
Кога трябва да тръгвате?
Последно повикване за полет 1066 до Атина.
Последно повикване.
Много скоро.
Съжалявам.
Не разбирам.
Как може да прави така?
Аз ли съм пълен идиот, да мисля, че ще се покаже?
Не си идиот, Рос. Ти си влюбен.
Няма разлика.
Всички пасажери от полет 1066 до Атина трябва да са на борда.
Разбрах!
Е, това беше.
Знаеш ли какво?
Трябва да отидеш.
Трябва да заминеш
сам. Да се дистанцираш.
Да си прочистиш главата. Ще ти се отрази добре.
Не знам.
Хайде. Ще бъде добре за теб.
Мога да го направя.
Не мога да повярвам, че постъпва така.
Знаеш ли какво? Ще отида.
-Добре. -Защо не?
-Нали така? -Точно така?
Благодаря.
Ще се видим вкъщи.
Ако някога излетя оттук.
Какво? Чакай, какво?
Защо не дойдеш?
Имам два билета. Защо не?
Не знам, Рос. Наистина ли?
Да. Ще бъде чудесно. Ще можеш да...
Ще лежиш на плажа
а аз ще оплаквам проваления си брак.
Виждаш ли колко съм добър с шегите?
Имам предвид...
Имам нужда от приятел.
Може би.
Добре, ще го направя!
-Чудесно. -Добре, чудесно.
Заминаваме за Гърция.
Забравих си якето!
Кажи им да почакат.
Чакайте! Чакайте!
Искам чаша мерло
а за него бяло вино със сода.
Вижте! Летището се движи.
Ние движим ли се?
Така ли? Защо се движим?
Капитанът знае ли, че се движим?
Господи!